Вирђинио Розета
Вирђинио Розета | |||
---|---|---|---|
![]() Вирђинио Розета 1932. | |||
Лични подаци | |||
Датум рођења | 25. фебруар 1902. | ||
Место рођења | Верчели, Италија | ||
Датум смрти | 31. март 1975.73 год.) ( | ||
Место смрти | Торино, Италија | ||
Висина | 1,70 m | ||
Позиција | Одбрамбени играч | ||
Јуниорска каријера | |||
1918—1920. | Про Верчели | ||
Сениорска каријера | |||
Године | Клуб | Наст. | (Гол) |
1919—1923. 1923—1936. |
Про Верчели Јувентус |
85 338 |
(11) (15) |
Репрезентативна каријера | |||
1920—1934. |
![]() | 52 | (0) |
Вирђинио "Вири" Розета (Верчели, 25. фебруар 1902 — Торино, 31. март 1975) био је италијански фудбалер који је играо као дефанзивац. Вредан играч, био је познат по својим организационим способностима и способности да чита игру и предвиђа друге играче; био је познат и као врло прецизан додавач лопте, и елегантан бек са добром техником и снажним ударцем, способан да започне игре из задње линије.[1][2]
Клупска каријера
[уреди | уреди извор]Розета је рођен у Верчелију у Пијемонту, где је дебитовао за Про Верчели у италијанској Првој дивизији (претходник Серије А) у сезони 1919–20., као нападач. Касније се претворио у ефикасног дефанзивца.[1][2] Про Верчели је тада био један од главних италијанских фудбалских тимова
За Италију је дебитовао на Летњим олимпијским играма 1920. године.[1][2]
1923. прешао је у Јувентус, где је први пут био плаћен као фудбалер. Прву титулу освојио је 1926. године, и био је саставни део екипе која је током 1930-их освојила пет узастопних титула, служећи као капитен клуба.[1][2]
Освојио је укупно осам државних првенстава, а последњих пет су титуле Серије А, што је италијански рекорд. Само још тројица играча, Ђанлуиђи Буфон, Ђовани Ферари и Ђузепе Фурино, такође су освојили осам титула у италијанским лигама.[1][2]
Репрезентација
[уреди | уреди извор]Розета је био кључни члан италијанске фудбалске репрезентације током целе каријере, од када се тиму придружио 1920; одиграо је укупно 52 утакмице за Италију. Био је члан тима који је учествовао на Летњим олимпијским играма 1920. године, а такође је био део тима који су се на Летњим олимпијским играма 1924. пласирали на пето место, а који су потом освојили бронзану медаљу на Летњим олимпијским играма 1928. године. Розета је такође био члан победничког тима Светског купа 1934. Био је капитен у првој утакмици Италије на турниру, али показало се да је то његов последњи међународни наступ и није играо у самом финалу.[3]
После пензионисања
[уреди | уреди извор]Розета се повукао из професионалног фудбала 1936. Умро је у Торину 1975.[1]
Референце
[уреди | уреди извор]- ^ а б в г д ђ „Il Pallone Racconta: Virginio ROSETTA”. ilpalloneracconta.blogspot.ca (на језику: италијански). Приступљено 22. 4. 2015.
- ^ а б в г д Stefano Bedeschi (25. 2. 2015). „Gli eroi in bianconero: Virginio ROSETTA”. tuttojuve.com (на језику: италијански). Приступљено 22. 4. 2015.
- ^ „Nazionale in cifre: Rosetta, Virginio”. figc.it (на језику: италијански). FIGC. Архивирано из оригинала 29. 09. 2018. г. Приступљено 22. 4. 2015.
- Рођени 1902.
- Умрли 1975.
- Освајачи медаља на Летњим олимпијским играма 1928.
- Освајачи олимпијских медаља у фудбалу
- Тренери ФК Палермо
- Тренери ФК Јувентус
- Италијански фудбалски тренери
- Фудбалери на Летњим олимпијским играма 1928.
- Фудбалери на Летњим олимпијским играма 1924.
- Фудбалери на Летњим олимпијским играма 1920.
- Освајачи бронзаних олимпијских медаља за Италију
- Фудбалери светски прваци
- Фудбалери на Светском првенству 1934.
- Фудбалери Јувентуса
- Фудбалери Серије А
- Одбрамбени играчи у фудбалу
- Италијански фудбалски репрезентативци
- Италијански фудбалери